Jotkut ovat isoja jo syntyjään...
... mutta jotkut ovat aluksi pieniä.
Hyvin pieniä...
Mutta pienimmät voivat joskus tehdä suurimmat muutokset.
DINOSAURUS
- Mikä se on, Yar? - En tiedä.
Tule pois, Plio! Emme tiedä, mikä se on.
Ole varovainen, Plio.
Tule tänne, isä.
Zini, siinä on ehkä vaara.
En saa olla mukana, kun jotain jännää tapahtuu!
- Mikä se oikein on? - Se oli muna.
Katso! Mikä nyt on hätänä?
Se on hirviö meren toiselta puolen. Se on paha lihansyöjä!
- Sehän on vauva. - Ne kasvavat isoiksi.
Jos pidät sen, se syö meidät suihinsa vielä jonain päivänä!
Tuollaiset syövät meitä välipaloikseen!
- Mitä me sitten teemme? - Hankkiudumme eroon siitä!
Mikä sinuun on mennyt?
Plio, se otus on vaarallinen!
Olen pahoillani, pikkuinen...
Hankkiudu sitten eroon siitä.
Juuri niin minä teen.
Pidä kiirettä, isä. Sillä on nälkä.
Ota se.
Kaikki on hyvin. Opetamme sen inhoamaan lihaa.
Varo sen päätä!
Tarkoitan, että varo sitä. Se voi purra.
Hirviöllä ei ole hampaita! Kaluaako se meidät ikenillään?
Älä nyt, Zini. Katso sen söpöjä pieniä kasvoja.
Näyttääkö se sinusta hirviöltä?
Päästä minut pois!
Karvapallo!
Se oli hienoa. Käydään kimppuun!
Makit hyökkäävät! Älä, Suri kiltti!
En selviä noin monesta! Kiusatkaa oman kokoisianne!
Apua!
Aladar? Sinä et ole kuollut.
En olekaan!
Lopettakaahan nyt!
Muistattehan kosintamenot? Ette näe pussailua...
- Äiti! - Ei se mitään. Pussaillaan täällä!
- Harmi, ettet pidä lapsista. - Mokomia ilkiöitä!
Etsikää Zini. Hän miettii iskemis- repliikkejä. Toivottavasti uusia...
"Hei, söpöliini! Ole aarteeni..."
"... niin vaalin sinua." Mainiota!
Se oli tosi mainio juttu.
"Tytöt, olen lemmen professori..."
"... ja oppitunti alkaa nyt." Osaan yhä homman.
- Toivon, että tuo ei tartu. - Olen romanttinen epidemia.
Tulehan nyt, "Romeo".
- Yar pitää kannustuspuheen. - On kiva kuulla vanhuksen neuvoja.
Hän on ollut melkoinen hurjastelija.
- Puhutko nyt Yarista? - Hän on oikea lajinsa valio.
Niinkö?
Tulkaa kuuntelemaan, pojat. Oppikaa mestarilta.
Tytöt, älkää lähtekö ensimmäisen söpösti pyörähtävän perään.
Antakaa heidän arvailla.
Jos pyörähdys ei tehoa, arvailkaa.
Muistatte aina tämän päivän, joten tehkää siitä merkittävä.
Mutta jos tyritte, älkää surko. He eivät muista.
Tulkaa! Ei aiheuteta pettymystä.
Menkää. Röyhistäkää rintaa, nostakaa leukaa!
- Katso, että he ovat edukseen. - Minun charmini ja sinun älysi...
Tytöt, katsokaa tänne! Tässä on lemmen tarjoilupöytä.
- Hei, kaunotar! - Ilmainen näyte. Nauti lämpimänä!
Zini!
Jäät paitsi hauskuudesta.
Etkö tiennyt, että minä olen hauskuus?
- Yritä taas ensi vuonna, Zini. - Onneksi pääsin eroon!
Naiset mielivät aina vain isompaan puuhun.
Zini ressukka... Heimossa on vielä yksi poikamies.
Ei, vaan meillä on niitä kaksi.
- Zini ei ole ikinä menestynyt. - Hän on minua paksunahkaisempi.
Aladar, kunpa tällä saarella olisi joku sinua varten.
- Joku kaltaisesi mutta kauniimpi. - Älä nyt.
En kaipaa mitään.
- Mitä nuo ovat? - En tiedä.
- Isä? - Jotain on vialla.
- Aladar, missä Suri on? - Hän on puussa.
Juoskaa! Menkää pian!
- Äiti! - Suri!
- Äiti, äiti! - Suri?
Missä olet, Suri?
Juokse, Aladar!
Tule, Yar!
- Zini! - Hyppää!
Pitäkää kiinni!
Plio! Yar! Missä te olette?
Aladar! Me olemme täällä!
Kas niin, Suri...
Kaikki ovat poissa.
Minä olen tässä.
Tulkaa. Emme voi jäädä tänne.
- Sinun ei tarvitse pelätä, Suri. - Katsokaa!
Näittekö?
- Näin. - Niin minäkin!
- Mihin se meni? - Etsitään.
- Älkää välittäkö siitä! - Isä!
- Suri pelkää sitä. - Enkä pelkää!
Olkaa nyt hiljaa.
- Yar, tartu kiinni! - Minä en ylety!
Ne pysähtyvät.
Pois tieltäni!
Kuulit, mitä Kron sanoi!
Varo vähän!
Zini, paina pääsi alas!
Käveletkö takaperin? Kerro, jos se on nopeampi tapa.
Liikuta pikku jalkojasi, Url, tai jäät jälkeen muista!
Katsokaa, miten monta aladaria!
Älä yritäkään liittyä heihin!
Pitäkää kiinni!
Kron.
- Tuolla on turvallisempi paikka... - Yövymme tässä.
Kerro muille, Bruton.
Eema, kunpa olisimme jo siellä pesimäpaikallasi.
Kaikenlaista tönimistä pitää kestää päästäkseen lepäämään.
En ole tottunut tähän.
Baylene, sinulla on isot jalat, potkaise niitä. - Häivy!
En voisi tehdä sitä!
Hus, hus!
Jos haluat päästä perille elävänä, ole vähän tiukempi!
Hei!
Anteeksi, mutta kuulimme teidän puheenne...
Kappas vain! Katso nyt Urliä.
Hän ei yleensä hyväksy vieraita noin nopeasti.
- Onpa ikäviä tahroja. - Mutakylpy puhdistaisi.
Että mitä tuli sanottua?
Hän on isoisäni, tosin kaukaista sukua.
Todella kaukaista sukua...
Olen Aladar. Tässä on perheeni. Olemme ainoat eloon jääneet.
Otan osaa, ystäväiseni.
Baylene on lajinsa viimeinen. Hänenlaisiaan on paljon.
Kuulin teidän puhuvan pesimäpaikasta.
Se on kaunein paikka maan päällä, lapsoseni.
Lauma saa siellä poikasensa.
Onko siellä ketään... meidän näköisiämme?
Olen nähnyt viime päivinä kaikkia lajeja.
Kuka tietää, mitä löydämme? Kunhan vain pääsisimme perille.
- Meitä ajetaan armotta eteenpäin. - Kuka?
- Kron, katraamme komentaja. - Pysymme nipin napin mukana.
Ja minun kaltaiseni vanhus... Tämä on törkeää.
Sano se hänelle. Mitä pahaa hän voi tehdä?
Mikä tuota vaivaa?
Se on juuri hän - Kron.
Anteeksi vain... Kron!
Häivy!
Ota rennosti, Bruton.
Kuka sinä olet?
- Aladar. - Mikset ole tuolla edessä...
... nuorten kanssa?
Koska minä juttelin näiden kanssa.
Heidän on vaikea seurata, joten etkö voisi hidastaa tahtia?
Heikot määräisivät tahdin... Siinäpä on ajatus.
Anna minun hoitaa ajatteleminen tästä lähin.
He tarvitsevat apua!
Varohan vain, poikaseni.
Älä sure. Veljeni kohtelee noin kaikkia tulokkaita, hurmaaviakin.
Osaat tosiaan hurmata tytön!
En hurmaisi sinuna ketään, varsinkaan Neeraa.
Pidä matalaa profiilia ja tottele Kronia.
Mistä asti olemme totelleet Kronin kaltaisia?
Kron on listinyt sinua isompia kärpäsiäkin!
- Kronin aivot mahtuvat käteeni... - Hän on oikeassa, Yar.
Pidetään matalaa profiilia, ettei tuo porukka listi meitä.
Ole onnellinen, ettei perässämme ole muita petoja.
Herää! Kauneusunet riittävät. Olet tyrmäävä!
Huhuu? Onko kukaan kotona?
Mitä sinä teet, Zini?!
Halusit herätyksen aamunkoitossa. Nouse nyt!
- Miksi on kiire? - Lauma kokoontuu. Tutkitaan asia.
Nouskaa!
Kron määrää, että kaikki lähtevät. Nouskaa ylös!
- He ovat sitten hurmaavia. - Sanoitko jotain?
En, sir.
Jos ette halua kuolla, sinun ja tuon loisen on syytä lähteä!
Onpa siinä ruma tyyppi!
Tuolla on tyttöystäväsi!
- Mitä sinä tarkoitat? - Tiedät varsin hyvin. Neera...
Suomuinen iho, keltaiset silmät, paksut nilkat...
Tein vaikutuksen häneen.
- Tarvitset lemmenapinan apua. - Vai lemmenapinan?
Tuo, hyvät lapset, on mänttisaurus.
Ja nyt... jää on murrettu.
Ensikertalaisia on paljon. Katso, että he tajuavat.
Emme pysähdy kenenkään takia.
Kuunnelkaa, ensikertalaiset!
Vettä on vasta siellä toisella puolella.
Pysykää mukana, ettette jää pedon kynsiin. Liikkeelle!
Voi hyvä ihme, kävelymatkasta tulee pitkä!
Ja kuuma! Jos haistatte käryä, minä olen tulessa.
- Etenemme liian hitaasti. - Kiristän tahtia.
Vanha rouva, joudut harhaan.
Juuri tätä kaipasinkin - apina niskassani!
Ylös, Eema!
Ne oliot eivät saa syödä sinua!
Ne odottavat jossain.
- Järvi! - Pääsimmekö perille?
- Se on kukkulan toisella puolen. - Luojan kiitos!
Muistatko vielä vettä, Eema?
Nyt on aika virkistää muistiani.
Juoksen suoraan järveen ja niin pitkälle, että vesi yltää silmiini!
Ja imen kaiken sisääni...
Sadevesi on ehkä kerääntynyt muualle.
Mitä meidän pitäisi tehdä?
Ota tunnustelija ja tutkikaa koko alue.
Riittää jo! Teidän pitää olla vahvoja.
Pesimäpaikka on parin päivän matkan päässä. Liikkeelle!
Kron, emme ole ennen olleet ilman vettä näin kauan. Puolet voi kuolla.
Se toinen puoli ansaitsee jäädä eloon.
Joko he lähtevät? Emme millään pysy perässä.
Täällä oli aina aiemmin vettä.
Meillä oli aina aiemmin vettä. Aina...
Ja paljon mutaa.
Eema kiltti...
Lauma ei odota meitä. Meidän pitää jatkaa.
Sinun pitää nousta ylös!
- Vettä oli kaikkialla... - Täällä ei ole vettä.
Baylene, älä liiku!
Mikä nyt on hätänä?
- Kuulitko? - Kuulin. - Nosta jalkaasi, Baylene!
Paina nyt jalkasi maahan.
Olen aina pitänyt isoista tytöistä!
- Vettä! - Voi hyvä ihme!
- Vettä! Tulkaa! - Hän löysi vettä.
Juuri niin, Eema! Tulehan juomaan.
- Kron! Meidän piti vain kaivaa... - Hyvä. Siirry nyt syrjään.
Odottakaa! Kaikille riittää kyllä.
Eema!
Tönikää vain, siitä onkin apua.
Kierrämme kehää, Bruton. Täällä ei ole vettä.
- Palataan takaisin. - Puhu hiljempaa.
Häivytään.
Tulkaa ulos, kun lasken kolmeen.
Yksi... kaksi... kolme!
Tulkaa nyt! Kukaan ei tee teille pahaa.
Mitä täällä tapahtuu?
Pienet aladarit eivät ole juoneet. Ne ehkä pelkäävät minua.
Se on selvä! Olet aika pelottava.
Tulkaa vain!
Suri on vain karvapallo.
Ja olen ylpeä siitä! Aladar etsii teille vettä.
Painakaa jalkanne tähän.
Lopettakaa tuo! Yrittäkää tehdä yhteistyötä.
Oletteko valmiita? Yksi, kaksi...
... kolme! Painakaa!
Toimit hyvin, Suri.
- Missä vanhempanne ovat? - Monet meistä ovat orpoja.
- Pidät näköjään lapsista. - Nuo laihat ovat sitkeitä...
Minä olen Aladar, se mänttisaurus.
- Anteeksi, että sanoin niin. - Osuit varmaan oikeaan.
Herää, isä!
- Miksi autoit vanhusta? - Emmehän voineet jättää häntä?
Olisitko tosiaan jättänyt?
Sitä sattuu. Ei voi jäädä eloon, jos ei ole...
- ... tarpeeksi vahva. - Niin.
Sinäkö ajattelet vai veljesi?
Kaikki on muuttunut... En enää tiedä, mitä ajatella.
Neera, jos autamme toisiamme, voimme päästä pesimäpaikkaanne.
- Oletko varma siitä? - En.
Mutta osaan vain toivoa.
Niin, sitä vettä...
Minä hommaan vettä.
- Saanko yrittää? - Sen kuin painat!
- Anteeksi. - Ei, sinun vuorosi.
Yksi voitettu... ja...
Yksi voitettu.
Kron!
- Lihansyöjäliskoja! - Niitä ei ole täällä asti.
Se tulipallo ajoi ne tänne päin.
Johdatit ne tänne! Syötä niille oma nahkasi!
Vie lauma pois täältä. Ja äkkiä!
- Mitä nyt? - Veljeni käski liikkeelle.
Kron! Mitä nyt tapahtuu?
Lihansyöjäliskoja. Meidän pitää paeta.
Perässä tulevat eivät jaksa!
- He jarruttavat petoja. - Et voi uhrata heitä!
Seis! Te voisitte yhtä hyvin olla hännillä!
Jos vielä yrität sekaantua, minä tapan sinut!
Pysy erossa hänestä!
Älä, Aladar!
Mene vain, minä selviän kyllä.
- Lihansyöjäliskoja! - Mitä liskoja?
Lihansyöjäliskoja. Isohampaisia ja ilkeitä!
Tulkaa kyytiin, ettemme jää jälkeen!
- Mennään! He ehtivät kauas. - Hidasta, Aladar!
- Ihanaa, minulla on rakkoja. - Ja minun rakoissani on rakkoja.
Ette halua tietää, missä minulla on rakkoja.
- Mikä se oli? - Se tuli edestä päin.
- Mikä olisi pahin? - Lihansyöjälisko.
- Entä toiseksi pahin? - Kaksi lihansyöjäliskoa!
Minä häivyn nyt!
Emme voi tietää! Se voi olla lauma. Tutkitaan.
Voi herranen aika!
- Sehän on Bruton! - Emme olekaan ainoat jätetyt...
- Mitä on tapahtunut? - Lihansyöjäliskot. Jatketaan.
- Emme voi jättää Brutonia. - Voimme, jos ehdimme...
Et näytä hyvinvoivalta. Anna minun auttaa sinua.
En halua sääliä. Tarvitsen vain lepoa. Jätä minut rauhaan!
Miten vain haluat.
Jos muutat mielesi, tule luolaan.
Täällä on pimeää mutta kuivaa.
Pidän kyllä kuivasta, mutta en pimeästä.
Au! Anteeksi, Url. - Hän on aika piikikäs kaveri, eikö?
Meille tuli vieras.
Tuletko sisään vai et?
Mikä sinua vaivaa?
En ainakaan kökötä ulkona sateessa. Nousehan nyt jaloillesi.
Voit nukkua kanssamme. Siten on lämpimämpi.
Muista, että hän on yksi heistä.
Hän taitaa olla nyt yksi meistä...
- Kuka järjesti tämän matkan? - Pääset pian pesimäpaikalle.
Annan silloin Kronin kuulla kunniansa!
Niin sitä pitää, Eema.
Jos nukkuisin noin sikeästi, olisin paratiisissa!
Jos nukkuisit noin sikeästi, sinä olisit kuollut!
Tätä kasvia oli saarellamme.
Se parantaa oloasi.
Miksi Aladar tekee näin? Hän antaa muille turhaa toivoa.
Toivo on auttanut meidät tänne asti.
Miksei hän anna muiden hyväksyä kohtaloaan? Minä olen tehnyt niin.
- Ja mikä sinun kohtalosi sitten on? - Kuolen tänne.
Niin se vain on.
Vain jos luovutat, Bruton. Se on sinun valintasi, ei kohtalosi.
Kasvista on apua.
Lihansyöjäliskoja...
- Mitä teemme? - Herätämme muut.
Juoskaa! Menkää kiireesti!
Juokse, Eema!
Aladar!
Aladar! Voi ei!
Minä pidättelen niitä. Auta muita!
Bruton!
Bruton! Ei!
Bruton!
Teit voitavasi.
Ei hätää, pikkuiset.
Pääsemme kyllä perille.
Otetaan vielä kerran. Minun pieni silmäni näkee...
- ... kiven. - Keksit taas! Olet taitava.
Minäpä kerron, mitä minä näen. Umpikujan.
- Mitä nyt teemme? - Palaamme kai takaisin...
- Odotahan vähän. - Zini, mikä nyt on?
- Haistatko tuon? - Haistan!
- Katsokaa tuota! - Hyvin toimittu!
Pysykää takana. Pääsemme ulos!
Aladar, varo!
Ei!
Aladar? Palataan takaisin.
Mihin? Kaikki on mennyttä. Meidän ei ole tarkoitus jäädä eloon.
Onpas! Olemmehan yhä täällä.
Et kai heitä tätä hyvää onnea hukkaan?
Häpeäisit vähän. Häpeäisit, häpeäisit!
Pahinta on, että annoit minun hölmön uskoa, että minua tarvitaan.
Että minulla olisi tarkoitus. Tiedätkö, mitä?
Olit oikeassa. Minä uskon siihen edelleen.
Minä en ainakaan aio kuolla tänne!
Hyvänen aika!
Pesimäpaikka! Se on täysin ennallaan.
- Uusi kotimme... - Ja täällä on uima-allas!
Uimahyppy kerien!
Millainen amatööri!
Varokaa siellä alhaalla!
Tämä ei ole hullumpi paikka! Mutta missä lauma on?
Puhumattakaan Neerasta...
Kyllä he tulevat... aikaa myöten.
- Voi ei... - Eema?
- Menin asioiden edelle. - Mitä nyt?
Tulimme tänne aiemmin tuota kautta.
- He eivät pääse tuosta. - Odota, Aladar!
- Kron tekee sinusta selvää jälkeä! - Yrittäköön.
Toivottavasti Kron on vastaanottavainen.
Pysykää tässä.
- Voimme kiertää sen. - Me kiipeämme sen yli huomenna.
Meidän pitää yrittää!
Elämämme, tulevaisuutemme on kivien tuolla puolen!
Mennään nyt kotiin!
- Selviätte siitä, pojat. - Ei!
He ovat sitkeitä. Jos he pystyvät, pystytte tekin!
Kron!
Hoida lauma pois täältä! Lihansyöjälisko tulee!
- Jatkakaa eteenpäin! - Seis!
Olen käynyt jo laaksossa. On turvallisempi reitti.
- Jatkakaa! - Kuuntele häntä, Kron!
- Mennään heti! - Lihansyöjäliskojen kitaanko?
Ehdimme välttää ne. Ette pääse kivien yli!
Toisella puolen on jyrkkä pudotus!
Tapat lauman! Minä tiedän tien laaksoon, kaikki selviytyvät. Tulkaa!
Kron!
- He jäävät minun luokseni! - Mennään sitten!
Neera!
Aladar toi tuon hirviön luoksemme. Seuratkaa!
Ei, älkää menkö!
Jos hajaannumme, se saa meidät kaikki. Pysykää yhdessä!
Kron!
Kron...
Tervetuloa kotiin.
Siirtykää! Osaan auttaa vauvoja maailmaan.
Siitä on varmaan aikaa, kun olet hautonut munia.
Totta, saanko harjoitella päälläsi?
Katsokaa! Joku haluaa tutustua sinuun.
Sinä olet kyllä suloisin näkemäni pikkuinen!
Hei, kaveri! Sehän näyttää ihan minulta.
Tässä on isäsi. Hän ei ole niin hullu kuin näyttää.
Tämä on oikea onnenpäivä!
Hyvä, pikku ystävä!
Tule tänne, veijari! Anna minun katsoa tarkkaan.
Sinä olet tosiaan isäsi poika...
Katsokaa, mitä löysin! Uusia naapureita!
Haluaisivatko neidit leikkiä "apinahippaa"...?
Ottakaa rauhallisesti!
Kukaan meistä ei tiedä, millaisia muutoksia on edessä.
Yksi asia on varma: matkamme ei ole lopussa.
Voimme vain toivoa, että täällä olomme jää mieliin jollain tavalla.